Kép forrása: tengr.ai
A fura óra.
Marcinak volt egy rendkívüli kincse,
egy különös karórát fedett karján az inge.
Nem volt ebből a világon, csak egyetlen darab,
nem úgy mérte az időt, mit más óra mutat.
Nem számolt perceket, napokat és órát,
boldogságban mérte az idő elmúlását.
Amikor Marci gondtalanul élvezte a perceket,
az óra olyankor gyorsabban ketyegett.
Történt egyszer, hogy apának eltörött a lába,
Marci pedig reggelit vitt neki az ágyába.
Apu arcán öröm ült, és magához ölelte,
Marci pedig azt kívánta, sose legyen este.
Beszélgettek sokáig apa szobájában,
ami ritka lehetőség ebben a családban.
Hiszen apu mindig siet, semmire nincs ideje,
de ma reggel elbűvölte Marci igyekezete.
Ám az idő mégis nagyon gyorsan eltelt,
Marci rémülten figyelte a rohanó vekkert.
A mutatók repültek kilencre, majd tízre,
egy pillanat alatt értek el a tizenkettőre.
Ebéd után apunak pihennie kellett,
Marci nagyon sajnálta, hogy az idő eltelt.
Az óráját hibáztatta, azt a fura vekkert,
hogy az idő, mikor boldog, ilyen gyorsan eltelt.
Dühén mégis felülkerekedett a kíváncsisága,
mi történne, ha az idő egyszer csak megállna?
Ha a furcsa óra időt többé nem múlatna,
vajon a boldogság is örökké tarthatna?
Ehhez a meséhez még nem érkezett hozzászólás, legyél Te az első aki véleményezi!
A szerző biztosan nagyon hálás lesz érte!
PRÉMIUM![Égi Edina Prémium tag Égi Edina Prémium tag](https://meskete.hu/web/images/premium.png)
Ezt a mesét írta: Égi Edina amatőr vers és meseíró
Égi Edina vagyok, 2 csodás gyermek édesanyja. Az ő szórakoztatásukra kezdtem el meséket, verseket írni, amelyek csupán szeretetből, kedvtelésből születnek meg. Kedvenceim a verses mesék. Szeretem a bennük zakatoló ritmust, a kedves - többnyire állatos - humoros történeteket, és átható vizuális jellegüket. Szeretném, ha verseim eljuthatnának más gyermekekhez is. Egyik kedves versem, Füles doktor története, meg...