Kép forrása: Törökné Jánossy Dóra rajzolta
Csupi és az új diák.
Kora reggel volt. Csupi a kis medvebocs nem szeretett korán kelni, de vége volt az őszi szünetnek, így muszáj volt iskolába mennie. Amikor beért, már be is csengettek. Leült Tóbiás a teknős mellé. Pár perccel később belépett a tanár, Hugó a bagoly.
-Figyelem szeretném bemutatni nektek az új diákot aki nagyon messziről Afrikából jött. Fogadjátok szeretettel Rálfit a zsiráfot.
-Szia Rálfi-mondták egyszerre
Rálfi leült a hátsó padba.
Mikor szünet lett, mindenki odament hozzá köszönni, meg pár szót váltani, Csupi kivételével.
-Csupi te nem mész oda hozzá?-kérdezte Tóbiás
-Nem terveztem. Nekem nem szimpatikus
-Legalább mutatkozz be neki- erősködött Tóbiás
-Na jó, odamegyek -mondta kedvtelenül
-Szia. Az én nevem Csupi
-Szia. Az enyém pedig Rálfi. Nagyon különleges neved van.
Csupi ezután visszaült Tóbiás mellé.
-Nagyon undok ez az új diák.
-Miért? Mit beszéltetek?
-Bemutatkoztam erre azt mondta, hogy milyen különleges nevem van. Már megint van aki nevem miatt bánt-panaszkodott
-Szerintem nem úgy értette.
-Nem érdekel. Többet nem beszélek vele.
-Most ezért már nem állsz vele szóba?
-Pontosan -mondta határozottan Csupi
Másnap Tóbiás nem jött suliba, mert nem érezte jól magát, így Csupi egyedül ült a padban.
-Csupi ülj oda Rálfi mellé-mondta a tanár
-Szeretnék inkább itt maradni, jó nekem egyedül.
-Ez nem kívánságműsor! Ma párban fogunk dolgozni-förmedt rá
Csupi ezután megfogta a füzetét és oda ült Rálfi mellé.
Szünetben nem bírta ki és szóvá tette, hogy rosszul esett neki amit tegnap mondott, mivel a régi erdőből pont emiatt költözött el, mert bántották a neve miatt.
-Ne haragudj ezt nem tudtam, nem akartalak megbántani, nem azért mondtam, de együtt tudok veled érezni. Engem a magasságom miatt bántottak Afrikában.
-Nagyon sajnálom-mondta Csupi
-Itt nagyon elfogadó mindenki, nem fognak bántani és biztos hamar találsz barátokat is.-tette hozzá együttérzően
-Úgy legyen-mondta Rálfi mosolyogva
Végül az összes szünetben jól elbeszélgettek, és Rálfi egy karkötőt is adott Csupinak amit Afrikából hozott.
Másnap Tóbiás már jobban volt és jött suliba.
-Na mi volt tegnap?-kérdezte
-Rálfi mellé ültetett a tanár. Nem is mondtad, hogy ilyen jó fej.
-Mi ebből a tanulság?-kérdezte mosollyal az arcán Tóbiás
-Nem tudom
-Az, hogy ne alkossunk véleményt senkiről, amíg meg nem ismerjük.
-Igazad van, mint mindig. Legközelebb már hallgatok rád, ígérem. Suli után elhívjuk Rálfit is a játszótérre?
-Mindenképpen - válaszolta Tóbiás és átölelte Csupit❤️
Ezt a mesét írta: Danka Katalin Meseíró
Sziasztok Az életemben sokszor tervben volt az írás, talán azért mert szeretek olvasni. A megható, tanulságos, motivációs történetek azok amiket szeretek és ilyen meséket próbálok írni. Szeretném ha a meséim egy élményt adnának nem csak a gyerekeknek hanem a szülőknek is. Ami mindenkit elgondolkodtat, meghat és még másnap is a hatása alatt lesz.
Edit Éci Szabó
2024-06-29 21:00
Rég olvastam meséket, örülök, hogy ilyen csodálatos meséket olvashatok, írjál minél többet!