Csupi és a szemetelés.
Megkezdődött az őszi szünet, amit már mindenki nagyon várt. Csupi a kis medvebocs és Tóbiás a teknős megbeszélte, hogy minden napra terveznek valamit.
-Na mi legyen az első program Csupi?
-Nagyon szép idő van, elsétálhatnánk a tóhoz.
-Jó ötlet de rakjunk el szendvicseket is.
-Szóval piknikezzünk? - kérdezte Csupi izgatottan
-Igen.
-Akkor vigyünk pokrócot is.
-Oké. Én hozom a szendvicseket, te meg a pokrócot. -mondta Tóbiás
-Rendben.
-Akkor fél óra múlva itt találkozunk.
Elindultak a tóhoz, ahol többen is voltak a jó idő miatt. Barni a mókus is kint volt a szüleivel.
Csupi és Tóbiás jóízűen megette a szendvicseket.
-Imádok piknikezni-mondta Tóbiás boldogan
-Jól indul ez az őszi szünet-tette hozzá Csupi
A szendvicsek szalvétába voltak becsomagolva, de mivel már megették az összeset, így üresen hevertek a pokrócon.Csupi meglátta, hogy pár méterre van tőlük egy szemetes kuka. Lusta volt felállni és elsétálni a szalvétákkal, igy összegyűrte, célzott, és megpróbált beletalálni, de nem sikerült. Barni meglátta és rákiabált Csupira
-Ne szemetelj!
-Véletlen volt- szabadkozott Csupi és felállt kidobni
Már sötétedet, ezért összecsomagoltak és hazamentek.
Következő napra biciklizést terveztek a tó körül.
Már majdnem körbe értek mikor megláttak maguk előtt egy üres műanyag palackot.
-Állj meg Tóbiás ott egy palack, nehogy eless miatta -figyelmeztette Csupi
Gyorsan le is ugrott a bicikliről és arrébb rúgta
-Na most már mehetünk
-Csupi már megint szemetelsz?!! -kiabált rá Barni aki ma is a szüleivel piknikezett
-Nem az én szemetem, úgyhogy ne kiabálj velem!
-Az nem számít! Nem belerúgni kell, hanem felvenni és kidobni-mondta mérgesen
-Nyugi, így már nem esik el benne senki!
-Nem azért!
-Akkor nem értem a problémádat Barni
-Gyere mutatok valamit, hogy megértsed-mondta szigorúan Barni, igy Csupi nem ellenkezett
Barni elvitte az erdő széléig.
-Látod azt a nagy hegyet?-kérdezte
-Igen, jó messze van-válaszolta Csupi
-Pár éve a hegy lábánál volt erdő határa.-mondta szomorúan
-Mi történt, hogy már nem?
-A szemetelés miatt. Nem figyeltünk a környezetünkre. Ez a rész volt a legjobban tele szeméttel ami tönkretette a fákat.-mondta és egy könnycsepp csordult végig az arcán
Aztán egy nap úsztam a tóban és elakadtam egy hálóban. Valaki beledobta. Kórházba is kerültem. Teljesen körém tekeredett, alig bírták levágni. Akkor jöttünk rá, hogy nagyon nagy a baj. Lezártuk a strandot és kitisztítottuk a tavat, több kukát is kiraktunk, hogy oda dobják a szemetet és többet ez ne forduljon elő.-végül elsírta magát
-Annyira sajnálom, én ebbe bele sem gondoltam-mondta Csupi könnyes szemmel
-Tudok valamiben segíteni? -kérdezte
-Igen Csupi. Minden szombat reggel összegyűlünk körbe sétálunk és össze szedjük az eldobott szemetet. Ha szeretnél akkor csatlakozhatsz.
-Szeretnék -mondta Csupi, és Tóbiásnak is szólók, biztos hogy ő is jönne
-Köszönöm Csupi. Örülök, hogy számíthatok rád.
-Mindig számíthatsz rám-mondta Csupi és átölelte Barnit ❤️
Ezt a mesét írta: Danka Katalin Meseíró
Sziasztok Az életemben sokszor tervben volt az írás, talán azért mert szeretek olvasni. A megható, tanulságos, motivációs történetek azok amiket szeretek és ilyen meséket próbálok írni. Szeretném ha a meséim egy élményt adnának nem csak a gyerekeknek hanem a szülőknek is. Ami mindenkit elgondolkodtat, meghat és még másnap is a hatása alatt lesz.
Névtelen
2024-06-24 12:14
Nagyon tanulsagos mese a gyerekeknek.
Edit Éci Szabó
2024-06-24 23:05
Nagyon szép, tanulságos mese, s nem csak a gyerekeknek!! Gratulálok Kati!