Nagymamánál.
Hangosmesélő: Gani Zsuzsa
Kop- kop, kop- kop- Meglepetés!- kiáltotta boldogan Ilike, amikor nagymamája szélesre tárta az ajtót. Örömtől sugárzó arccal ugrott a nyakába.
nagyon vártalak benneteket! – Kétszer se kellett mondani, már mentek is be. Nagymamát eközben oly szorosan ölelték jobbról és balról is, hogy majd feldöntötték. – Jól van! Jól van! Drágáim! – kacagta el magát. - Úgy örülök, hogy láthatlak benneteket! Minden nap a fényképeiteket nézegettem. Hogy megnőttetek az előző látogatás óta! – Nézd, nagymama, milyen hosszú lett a hajam! Édesanya pillangós masnit tett bele. – Gyönyörű, Ilike!- lelkendezett. - Nézd, nagymama, új szemüveget kaptam! Ezzel, sokkal, de sokkal jobban látok! – Milyen jól áll, Imike! – dicsérte meg. A kicsik csak csacsogtak és csacsogtak, nagymamájuk pedig nem győzött kérdéseikre válaszolni. Türelmesen hallgatta minden mondandójukat. Egyszer csak csönd lett. – Nagymami, szeretnénk valamit mondani!- csicseregték a kicsik. – Mit? Hallgatom! – felelte érdeklődve. Ekkor odaálltak elé, hátuk mögé dugták a kezüket. Mintha fogtak volna benne valamit. -
Kék nefelejcs van kezemben,
mert tudom azt, hogy szereted.
Nagy örömmel szedtem neked:
mondd, mitől könnyes a szemed?
E madárdalos szép napon,
szívem csak is neked dalol. -
Mondd meg nekem, te is hallod?-
Egy darabját neked adom! - Szavalták egyszerre, majd a vers végeztével átnyújtották a virágcsokrokat. – Köszönöm szépen! Ez igazán szép volt! - rebegte meghatottan, könnyes szemmel a nagymama. Egy darabig elérzékenyülve állt ott előttük, majd elővett egy vízzel teli vázát és beleállította, szépen elrendezgette az ajándékot. Odaállította az asztal közepére. – Így ni! – mondta. – Itt legalább állandóan láthatom! Milyen szép!– még egy ideig beszélgettek erről- arról, aztán szedelődzködni kezdtek. Elbúcsúztak egymástól. – Hamarosan újra eljövünk! – ígérték meg a kicsik. – Várni foglak benneteket! – integetett a nagymama.
Forrás: https://elizabethsuzanne.5mp.eu/
Ezt a mesét írta: Gani Zsuzsa hobbi meseíró, történetíró, versíró
Nyolc éve kezdtem verseket, meséket, történeteket írni, melyek főként a természetről, illetve hagyományőrzésről szólnak. Hiszen ismernünk kell a múltunkat és ezt a felmérhetetlen jelentőségű hagyatékot tovább is kell adnunk a jövő nemzedékének. Meséimen, verseimen, történeteimen keresztül szeretném segíteni a környezettudatos magatartás kialakítását, természet megszerettetését, megóvását, ezenfelül ékes magyar szavain...
Várkonyi Kitty
2024-05-06 17:05
Hát igen. A nagymamák mindig csak várnak. Az unokák szeretete kíséri az életüket. Kedves története az anyák napjának.
Gani Zsuzsa
2024-05-07 06:33
Kedves Kitty! Igen, a nagymamák már csak ilyenek. Mindig várják az unokáikat sok közös játékkal, őszinte kíváncsisággal, nyitottsággal, határtalan szeretettel, bölcsességgel. Köszönöm szépen kedves szavaid. Szeretettel: Zsuzsa