Kép forrása: pixabay.com
A körhinta lovai_20. fejezet: A mentő ötlet.
Mindhárman izgatottan várták a napot, hogy megbizonyosodjanak arról, amit hallottak és gondoltak a pónikról. Már kilenc órakor kopogtak is a lakókocsi ajtaján a testvérek. Noella azzal köszönt el anyukájától, hogy a park játszóterére mennek hármasban. Persze a játszótér helyett a körhintához indultak. Noella megismételte a három lovacskával, amit mesélt róluk. A Patkós gyerekek pedig fülüket hegyezve figyelték a fejleményeket. Minden pontosan úgy történt, ahogyan elmondta nekik Noella. Erre aztán már Pityu sem kételkedett tovább abban, hogy varázslat miatt változtak át a pónik falovakká.
– Ennek a végére járunk, megígérem! – fogadkozott a fiú. Kössünk szövetséget, ígérjük meg egymásnak, hogy addig nem nyugszunk, amíg a falovak vissza nem változnak élő pónikká!
Ebben a lányok is egyetértettek, csak azt nem tudták, hogyan fogjanak hozzá elhatározásukhoz. Ezt most Pityu sem tudta, de támadt egy mentő ötlete.
– Menjünk el Hédi nénihez! Emlékszem, mikor engem tanított, sokat mesélt nekünk mindenféle tündérekről meg varázslókról. Hátha tud segíteni, hogy feloldódjon a gonosz varázslat!
Panka lelkesen támogatta bátyját. Hédi néni a mostani másodikosoknak is sokszor mesélt varázslatokról, bűbájokról. Nagyon értett ehhez, mert gyerekkorában a bűvészkedés volt a hobbija. Ennél jobban csak a helyesírás érdekelte. Noella gyorsan elkéredzkedett anyukájától, azzal, hogy biciklizni mennek a barátaival. Meg sem álltak a város szélén álló Széna téri iskoláig. Ugyan már nyári szünet volt, de biztosan tudták, hogy Hédi nénit ilyenkor is meg lehet találni az iskolában. Így is volt, a portás bácsi a másodikosok termébe küldte őket. Hédi néni csodálkozva, de örömmel fogadta egykori és jelenlegi tanítványát, majd kíváncsian fordult a fekete hajú, idegen kislány felé. Panka gyorsan bemutatta, elmondta, hogy valószínűleg egy leendő tanítványa áll most itt. Hédi néni valóban hallott már Noelláról, és megerősítette, hogy szeptembertől tényleg az ő osztályában fog tanulni. A két lány ennek nagyon megörült, így már biztosak voltak abban, hogy nemcsak barátnők, de osztálytársak is lesznek a jövőben.
Aztán egymás szavába vágva adták elő jövetelük okát. Arról persze nem beszéltek, hogy pontosan mi a megoldandó problémájuk. Elmondták, hogy a varázslatokról, bűbájosságról szeretnének többet tudni. Ha valami könyvet ajánlana nekik, hálásak lennének.
– Könyvet ugyan nem tudok mondani, de szívesen bemutatlak benneteket a szomszédomnak és egykori mesteremnek, aki egy nyugdíjas mágus. Valójában cirkuszokban lépett fel, mint bűvész és varázsló, de ma már csak otthon varázsolgat saját szórakozására.
Noella rosszat sejtett, mivel az egyetlen cirkuszi bűvész, akit ismert, az Ábris volt. Ő pedig nem a sikerességéről lett híres. Olyan jó szívvel ajánlotta Hédi néni a nyugdíjas bűvészt, hogy nem utasíthatták vissza a gyerekek ezt a lehetőséget. Bár egyikük sem fűzött hozzá nagy reményeket. Csak egy feltétele volt a tanító néninek, annyit kért, hogy segítsenek rendet tenni a játékos polcon, aztán akár indulhatnak is Tódor bácsihoz, egész pontosan Táltos Tódorhoz.
Ehhez a meséhez még nem érkezett hozzászólás, legyél Te az első aki véleményezi!
A szerző biztosan nagyon hálás lesz érte!
PRÉMIUM![Gyöngyösvári Mara Prémium tag Gyöngyösvári Mara Prémium tag](https://meskete.hu/web/images/premium.png)
Ezt a mesét írta: Gyöngyösvári Mara amatőr meseíró
Varga Mária Gyöngyi nyugdíjas tanítónő vagyok. Tíz éve kezdtem mesés történeteket írni, melyek főleg az alsós korosztálynak szólnak. Magánkiadásban adtam ki öt gyermekkönyvemet, melyek főszereplői: Balambér nyuszi, Vöric cica, a körhintába fogott pónik, Pogi a tacskókölyök, manók, mókusok és tündérek. Meséimet Gyöngyösvári Mara álnéven írom. Legfrissebb meseregényem a Gyöngyösvár közeli Tölgyerdőben és Tünde...