Kép forrása: copilot - Dalle3
Macskabánat.
Domb tetején, hét határban,
úri macska élt egy házban.
Szemét fentről legeltette,
a faluba sosem ment le.
Domb tetején a szép házban,
élt, mint király a várában.
Kiszolgálták, kényeztették,
le a dombról nem engedték.
Féltették a szép bundáját,
szépen fésült szőrruháját.
Hetyke bajszát kifényezték,
minden este megfürdették.
Hiába volt szép és tiszta,
a magány őt úgy kínozta!
Fájó szívvel, sóvárogva,
tekintett a domb aljára.
Bárcsak egyszer ott lehetnék,
bárcsak én is koszos lennék!
Pocsolyába hemperegnék,
szőrcsomókkal dicsekednék!
Hancúroznék más cicákkal,
hajtanám az egeret,
addig – addig kergetném,
míg kegyelemért integet.
Akkor aztán megfogom,
és két vállára fektetem,
hadd higgye a kis egér,
hogy vacsorának tervezem.
Mielőtt még megijedne,
gyorsan meg is nyugtatom,
nem bántom, csak megkergettem,
mert megöl az unalom!
Nevetnének mind a ketten,
jó móka a fogócska,
főleg, ha a kisegérből,
soha nem lesz vacsora.
Így ábrándozott a cica,
könnybe lábadt a szeme,
s elindult a domb aljára,
kalandokat keresve.
Ehhez a meséhez még nem érkezett hozzászólás, legyél Te az első aki véleményezi!
A szerző biztosan nagyon hálás lesz érte!
PRÉMIUM![Égi Edina Prémium tag Égi Edina Prémium tag](https://meskete.hu/web/images/premium.png)
Ezt a mesét írta: Égi Edina amatőr vers és meseíró
Égi Edina vagyok, 2 csodás gyermek édesanyja. Az ő szórakoztatásukra kezdtem el meséket, verseket írni, amelyek csupán szeretetből, kedvtelésből születnek meg. Kedvenceim a verses mesék. Szeretem a bennük zakatoló ritmust, a kedves - többnyire állatos - humoros történeteket, és átható vizuális jellegüket. Szeretném, ha verseim eljuthatnának más gyermekekhez is. Egyik kedves versem, Füles doktor története, meg...